i66 1769. Oét Nov, Dcc. 
Jiga Ron, ef torde gora tilfylleft til deras ofvef- 
tygelfe . I med lertid låra dc nogfamt finna an- 
gelägenheten af en alimån och fnar uplysning 
i detta Riks-vårdande åmne, rmian våra Flyg- 
fands-tålt och Ljung-moar, genom okunnighet, 
raka i Africanifka Flygfands - tålteiis oupråtteli- 
ga forodclfe. 
Än återitar, at vidare vifa råtta grunden och 
hufvud-orfaken til Tall-fk ogens forftoring, fom 
fornåmligaft innefattas i följande karta århindrin- 
gar. 1:0. Jag fade, at denna Skogen från Ur- 
qveds-tid i ymnigaftc matt fallit på Srerigcr 
lott, och at hela landet merendels varit därmed 
bevuxit. Det var naturligt, at Inbyggarnc, fom 
til antalet efterhand öktes , for den ypperfta 
födans (kul, 'fom var Såden och Bofkaps-fkot- 
fcln, nödgades rödja fig utrymme for tarfvelig 
åker eller ång. Men denna rodjnings-iuftcn för- 
vandlades hos menigheten i * bcgårlighet til of- 
ycrflod af Såd, hvarpä var fåk.er och lått af- 
fattning; man hade ock då mindre kunflcap om, 
hvad under jorden lag forhorgadt, fom fordra- 
de fin del af Skogen > dårforc upvåktcs et up- 
penbart hat.nåftan til. alt hvad Skog hette, utan 
eftertänka af pafglgderna i framtiden, fom vi nu 
med gråmelfe tå röna. Hårtil kommer z:o. Ge- 
mene mans ogrundade omdöme om Förtidernas 
djupare infigt i Lanthushållningen, ån de nya- 
res forfarenhet, fom gor, at Allmogen, då han 
råder fig fjelf, ånnu lika obetånkfamt handecrar 
Skogarna.. 
3:0. At Stadernas tra-byggnadcr , fom tid 
efter annan flera gangor atbrunnit, utan gen- 
fågel- 
