1769. Od. Nov. mec* 301 
ning i vara Jårn-Grufvor, år den ajlmannafte, 
då nämligen arbetaren vid bor-halcts upfläendc 
icke behofver at lata boren luta flere grader i* 
frän Lod-linien, ån at den, fom förer flaggan, 
kan gagftä fig af hannes egen tyngd och fal- 
lande pa boren. Da är arbetarens fak, at foka 
fig en iådan ftållning med fin Ilägga, at hon 
faller roidt på kullringcn .af borens ofra ånda^ 
och at återftoten hjälper til at lyfta hanne i 
fin behöriga dire&ion tilbaka. Arbetaren Har 
i det fallet ut at föra en tyngre flagga: och 
hon bor vara tung til omkring 16 eller 18 marks 
vigt, efter fom hon agerar pä boren fornåmli- 
lij^aft* med fin egen tyngd. Arbetarens goro- 
mal beftår til det måita dlruti, at hålla, fora 
och ftyra flaggan, famt i det famma flaggan 
träffar boren, pafla på det Moment, a* han har 
hjälp af återftoten .til flaggans lyftande : han 
behofver hvarken lyfta flaggan högt, eller låg- 
ga någon fynnerlig kraft til flaget. Genom den 
tunga flaggans fallande på boren, verkar han, 
under en flags drill eller dallring, långt meiu 
pa Berget, än genom et häftigt ilag: och bo- 
rens fkår ftår mindre i fara at brifta eller la häftigt 
förlora fin ffearphet. Man behofver lålcdes ic- 
ke, vid borens ftål-låggning och fkårets tilfkä- 
pande, bruka de pra^cautioner, hvarigenom bo- 
ren val kan , utan at fkåret briftcr , uthärda 
ftarka och häftiga flag) men borens verkan på 
Berget forminftas; ty når flaggningen, på fatt 
fom forbehiålt år, förrättas, kan en rått con~ 
ftruerad Berg-bor > fådan fom Tab. XII. fore- 
ftåller, dubbelt längre ftä bi, ån de nu i Bergs- 
lagern© brukelige Berg-bor vid et häftigt flåg^ 
gan- 
