3 jo 1769. Od. Nov # Dcc. 
ock på fomliga kunnat finnas tom, farnmandra* 
gen och inflammerad. Lifmodren på Korna 
har jag fedt vara naturlig , men llidan (vagina. 
utcri) hos dc flåfte, fom ej varit drågtigc, (1 
fammandragen 3 ^tt cn fin Stilet näppeligen kun- 
nat foras in. Kottet på bofkapen år altid nå- 
got fladdrigare och mindre rodt ån det annars 
plägar vara 5 men vårt fåfflre folk åter det da- 
geligen, utan at ånnu for viflq blifvit utrönt, 
om och huruvida de deraf taga någon (kåda* 
Herr Veerman, (fom om denna Bofkaps-fju- 
ka helt nyligen utgifvit på Hollåndfka cn lård 
Tra&at, och hvars anmärkningar ofver bote- 
medlen inftlfwma med mina) fager dock, at han 
fedt ickel och loft lif hårutaf fårorfakas* 
Man kan taga for ett godt tecken i den- 
na ljukdom, om kreaturen uthärda ofver fjun- 
de dygnet, emedan fyraptomerna, få framt dc 
ej ifrån början varit altfor fvåra, dä gerna plå- 
ga minfkas. Äfvenlå bodar det en god ändring, 
om kreaturen åter vilja åta och dricka j om an- 
dedrågten blir friare och jämnare* om exere*- 
menterna blifva ftadiga, fom de naturligen va*- 
ra bora-, om urinen afgär i ttlborlig mycken* 
het \ om mycket Hem rinner ur nåsbårorna \ om 
égonen ej åro mycket inflammerade 3 famt om 
fmå bläfor flå up i ljumftcarna eller på andra 
ftållen. Det år val icke afgjordt, at defla blåfor 
altid åro (å goda marken, men jag hir dock ront 
i>ä de kreatur, föm jag fedt hafva dem, at de 
malt alla tilfrifknat, och jag f äg en gång en 
Ko, ur Jirars ljumfke ganfka mycken ftinkan- 
de våtfka utflöt, fom åfvenledes kom fig fore 
igen. Man kan gora fig mycket godt hopp i 
den- 
1 
