8 1770. Jan. Febr. Mart, 
let af firålar i fenorna, befans aldelcs lika, fom 
på den förra. 
Denne fenare var (lagen af en Fifkarc, ej 
längt ifrän Stralfundfka hamnen, dar han, med 
Svärdet uprått utur vatnet, och med forfkråo 
keligen lyfande ögon, kom til Fiftare - båten. 
Fifkaren blef i torftone håpen, vid detta grym- 
ma djurs ålkådande, tnen repade modet och flog 
til Fifken med en jårnfkodd påk, famt råkade 
honom få Wf vid bafts af Svärdet, at intryc- 
ket och fåret fyntes ånnu på fvårdet. Når nu 
blodet ftromade utur faret, utmattades han och 
fa mm utan ordning hit och dit. Imedlertid flog 
Jnan en fnara omkring defs kropp och drog ho- 
nom til ftranden. Defs kott blef af Filkaren 
forfåldt at upåtas* - 
Men jag går tilbaka til den förra Fifken* 
Kroppen var aflåttg, något riirtd och hopkramad, 
mot ftjerten fmåningom aftagandc i tjocklek: 
hade inga fjåll , var betåckt med en tunn glatt 
Jiud, under hvilken var det aldrahvitaftc Kott. 
Skinnet var ofvanpå af en fvartaktig, men un- 
der magen af en hvitaktig fårg Schelha^i- 
mer och Hantow tala* mycket om Fifkeus fet* 
ma, men ingen ting ftrider mer emot farjnin* 
gen : de hafva utän tvifvel hållit kottet for 1 fet- 
ma, hålft det år fa hvitt lom flåfk. Men väre 
Fificare intygade, at de, medelft kottets ko* 
kände, ej kunde få en enda mark fett. Ha* 
kow foregifver ock, at (kinnet år mörkgrönt, 
men dertii finner jag ingen liknelfe. 
Bufvndet nå (tan fyrkantigt, dock ofyanti! 
något kullrigt. Svärdet tunnare på längden ; 
vid bafis* dår det hänger faft vid hufvudct, 
bre- 
