jo 1770. Jan, Febr. Mart* 
ftjerten, fes Fig. z. Marcgravius kallaf 
den en Auricula membranacea ; men på var, 
var det ej en blott hinna, utan med kott for- 
fedd. 
Stjerten fom cn half-måne - y . midt uti, dar 
fenans ftråkr åndas, kottaktig. Defs fårg,lik- 
fom de andra fenornas, fvartaktig. 
Hufvudfkdlens omkrets ganfka litet: bjernen 
fåledes, i proportion emot kroppen , jåmvål 
rått liten, hvars figur jag ej kan utf åtta, eme- 
dan han nu hela 4 Sren varit innefluten uti defs 
fkäl, och ej lemilat någon obehagelig lukt: 
éj eller ville jag faga hufvudflcålen i tu, at 
ej hufvudcts figur och dels nåra fammanhang 
med Svärdet, fkulle fkadas. Ty alla Figurer 
fom gifvas, undantagande Aldrovandi och 
Kleins, forertålla Svärdet likfom inftott i huf- 
vudet, hvilket dock ftrider emot Naturen. 
Hela hufvudet med fitt fvård och nedra käken, 
ryggraden tillika med ftjerten och fenorna , for- 
varas ånnu fammanhängande uti Greiftvaldfka 
Academiens Anatomie- Sal. 
Broflets ihålighet upfyldes af hjärtat. Hjert~ 
facken var genomfkinande medelft en ganfka fp ad 
hinna, h vilken fans faftvuxen vid brottets fi- 
dor och ofra delen af Diaphragma: den ofver- 
flodade af en mork-gul våtfka* Hjärtat trehöN 
nigt, 2i tum långt.» i-J tjockt. Vid nedra fi- 
dan nedåt var hjdrt-iraiy fom i anfeende til hjär- 
tat var ganfka vidt. Den flora arterien gick 
upfore , forfedt vid defs utgång, med en bulbus, 
fmäningom trängare* gifvande mindre grenar, 
til defs hon vid Branchiac fordcltes i helt män- 
ga. Hjårt-orat åfven ipm hjärtat, hade lika rum 
