1770. Jan* Febr. Mart. 29 
ej faftnat ftraxt vid nedre kanten af tjåru- rin- 
gen, utan kommit up alt til den ofra, faft ån 
ringen merendels var ofver cn tvårhand bred. Är 
det da icke troligt , at några torde h&fva fluppit 
ofver hela ringen, utan at fallna? Det vore for- 
denfkul mycket nyttigt, at påfinna någon tjän- 
lig blanniag til tjäran, fom ej fa lått ftelnade 
af kold, utan holle lig långe klibbig nog. 
Således kan jag val ej gora mip fåkert 
hopp, at nåfta år aldeles blifva fri for Froft- 
fjårils mafk i mina Trägårdar: men tviflar dockej, 
at ju dåraf fkal blifva oåndeligen mindre antal, 
ån tilårnadt var, om alla Honor forledne hoft 
fått hafva fritt fpel. Jag årnar flera ar på lika 
fått fortfara, och förmodar, at de åndteligen 
flcola kunna aldeles utodas. Til den andan har 
jag låtit nåfver-foindningen fitta qvar på tråden, 
h vilken jag icke tror kunna (kåda dem. 
Anmärkningar ofver Blod^hppor , gjor* 
de vtd Kopp-ftnittan t Stockholm^ 
åren 1760 och 1761 , 
Är 
GABRIEL LUND, 
.Medic* Doéh 
Ilen fvårä och långfama Ropp-fmitta, fom 
åren 1760 och 6 1 vargångfe i Stockholm, 
befynnerligen på Södermalm , hvars dödande 
art* 
