I770- Ja n * Febr, Mart. 31 
fitt förra fkick, och kunde denna omväxling 
racka hela z dygn. De af Koppor ej angrep- 
na ftållen, voro bleka, och kring om JKoppor- 
ne fyntes ingen inflammation. Härvid fortfor 
ångflan och matthet med liten och fnabb puls; 
hettan var ej fynnerligen häftig, men näsblod 
infann fig fom oftaft, och man hade nog gora, 
at någorlunda kunna dampa durkloppet. 
I $:dje, eller det fa kallade fuppurations 
ftadium, blef ingen fuppuration. Kopporne 
voro lika fom förut, fyllde med blod; och dä 
barnen, fom af ångflan kaftade fig hit och dit, 
gnedo fonder Kopporna, färgade den utrundna 
bloden lintyget, äfven fom tfnnan blod, dock 
något blekare. Jag kunde val ej märka, at bott- 
nen af Kopporna, då blåforne refvos fonder, 
var gangrsenerad ; men då blåfan fick lågga fig 
ned, hånde, at ftållct, efter en liten tid , fvart- 
nade. Nu växlade hetta och kold om hvaran- 
nanj näsblod inftålde fig åter fkäftals; blodblan- 
dade excrementer vifte fig} lifs-krafterna for- 
fvagades mer oéb mer; ångflan och mattheten 
tog ofverhand, få at de fjuke gemenligen do- 
go pä f :te dygnet efter utbråttets början. 
H varken Nitrofa, acida miheralia vitrioli- 
ca, Emulfiva, Diluentia, Camphorata eller Chi- 
nata ville någon ting til fjukdomens håfvande 
uträtta; men de få kallade hjertftyrkande me- 
del, tyk^es aldrabåft hålla Kopporna ute. Bad 
nyttjades for några utan verkan; åderlåtning* 
Spanfka flugor och fenaps-degar , funnos ock 
mindre tjånbge. Med velar, doppade i victriol- 
eller alun-vattcn, hindrades nåsblodcn, och Rha- 
barbarina famt lindriga opiata om aftnarna, häm- 
made 
