i7/o. Apr. Maj. Jun. 161 
orter och år, dock i deffa fi (la tider mafi; in 
vid fjärdarna, och det på ådkiliiga Italien, hvar- 
5ft inan aldrig forr har vetat af Sili, utan ide 
urgamla tider j och pä det fenare ftäliet, nu 
for tiden mäft i den Södra delen af Fogderiet* 
uti Giileffcäls, Bodans och Foldcndens Socknar) 
de orter, hvaråft ordenteiigen nåftan alla ar in* 
faller Sill-fångft, ätminltone på nägra ftållem 
Det händer val , at Sill-fångften träffar in långft 
Norr ut i Saken, i lynnerhet i Ofodens och 
Tysfjordens Fjärdar, ja ock långre Norr, i Sen* 
jen och T romfen, men detta (ket ej årligen} dock 
har den i de fenare tider begynt vifa fig få 
långt i Norr, ja, åfven i Finmarken, mer ån 
tiif orene. Men dä folket pä defla ftållen icke 
har i förråd mer h varken kiril eller Salt, ån 
de behöfva at falta til husbefeof , få kan iFifteriet 
ej belöpa iig högt, icke af brift pa Sill, fom 
kan fta dar hela höften och vintern under ifen, 
uran på Salt. E. g* I Refens Fjärd uti Trom 
fen har nu några är ftåndigt varit mycket Sill , 
fom har (tätt höften och vintern igeoöm, och 
varit til godt uppehälle for de kringboende * 
da de huggit hal pä ifen, och med t:nc sam 
tagit få mycken Sill dem behagat 3 men pä de 
omnåmde Södra orter har Fifket varit mera-fta- 
digt och betydande. Nu pa några Ir, har Sill- 
fångften mycket aftagit, icke af brift pa Siii f 
utan på Salt. B. g. I Södra trakten af Sakens 
och aen Norra af Helgelands Fögderier, var 
denna hoft 1768 få ftor mängd Sill, at når väder- 
leken tillåt at fifka, kunde de med några fl 
Nåt taga mera, ån de mägtade berga, och det 
af den aidrabåfta och finafte Sill, fom var kom- 
L z men 
j 
1 
