2$ 8 ,l77o* Jul. Aug. Sept. 
lade det och efterhand nedfatte et loft oftak- 
tigt moln. 
t. Smaken på N:o t var mycket fält; pa N:0 
H mindre falt? och på N:o III Hndrigaft /a/t. 
3 . Nedfats : N:o I fatte ftrax til botnen (lem- 
tniga, hvita tjocka 'moln, 2V 4 //fatte inga moln 
eller annat til botten, och N:o III fatte alle- 
na ft fina genom rorelfen , dä det ofverbragtes , 
inblandade roda blod-kulor til botten, men in* 
gen ting mera. 
4. Specifique tyngden af JV. I var , z timaf 
efter aftappningen, emot et nyligen taget och 
genom to fmålt fno-vatten, fåfom 1018 til 1000: 
hvarvid an märkes , at kold-graden var (torre i 
fno-vatnet ån i det underfokta Vattenfots-vatnet. 
y . lorhäUmngen vid eld-vårma t af den vatten* 
fjukas vatten N. I togs uf lod och fattes på 
elden i et Silfver-kåril. Så fnart det började blif- 
va varmt, hvitnade det, och vid vårmans tilta* 
gande gick defpå. helt och hållet ihöp tilenkropp^ 
fom var aldeles lik en genom kokning hårdnad 
agglWita, och f makade nu åfveniå , utom det 
åt den var tåmmeligen falt. Ur denna famman- 
lupna maffa utdunftades Vid lindrig Varma alt 
det vattenaktiga > då til flut blef ofrig en glånt* 
fande, brun > hård, fetaktig, fkor och ojämn 
{Infva, fom var til yttra utfeendet lik et gum- 
tn\ och vog tre qvintin medicinäl vigt. Något 
tlf detta efter titdunlbiingen ofverblefna våfendet 
lades på glöd* då det gaf en ftark lukt, fåfom 
åf bråndt ben eller horn, och pofte, fåfom da 
horn brånnes. H varken pä botnen eller fidorna 
af utdunftnings-kårilet, icke heller på den ut* 
dunftade maflan> fyntes något fand-eller grusak- 
tigt, 
