1770. 0€t. Nov. Dec* 317 
tndaft nyttjas for at rena mage och tarmar. 
Herrar Huxham, Arnaud och Young .haf- 
va redan vift , at de Antimonialifka kräkmed- 
len hafva vidftråcktare nytta, och ofta gagna, 
då de gifvas i få fmå dofes , at de ej kunna upvåc- 
ka kråkning. Jag har några gånger haft tilfålle 
at fe en del af deras upgifter vara fanna , och 
deraf tagit mig anledning at forfoka , om Jpe- 
cacuanha- Roten, på famma fått nyttjad, ha- 
de dylik verkan. Det år en del af delTa för- 
fok , fom jag nu har den åran at upgifva for 
K. Vetenikaps Academien , i tanka, at deri- 
genom up muntra andra Läkare , at genom yt- 
terligare forfok utröna, vid hvilka tilfållighe- 
ter man kunde hafva at vänta någon fåker nyt- 
ta af denna Roten. 
En Borgare-huftru, af 2,8 års ålder, och 
moder for 3 barn, blef, efter någon fätigue , 
i flutet af November 1768 , varfe , at blod 
kom pä ovanlig tid ut genom födflen. Hon 
låt underféka (Ig af en Barnmorflca , fom fade 
fig finna modermunnen få mycket open , at 
hon kunde kånna lefrad blod ligga derofver. 
Hvar dag kom något blod ut, i fynnerhet da 
den fjuka ftigit up ur fången , och en tilta- 
gande matthet inftålde' fig åfven. Når detta 
få varat i 11 å 12 dygn , opnades ädren pä 
armen den 6. Dec. Både mattheten och blod- 
floden continuerade ånnu den8:de, hvarforejag 
låt den fjuka taga hvar 4:de timma ett pulver 
af f> gran Ipeeacuanha och en fcrupel Såcker. 
Efter ett par fådana pulvers intagning, tyckte 
hon fig redan vara båttre, och at ej fä myc- 
ket blod kom ut fom forr. Hon fortfor med 
pulvren 
