$i% I77Q Ode. Nov 4 DeCo 
gens Jag vet icke, om W. Sherard 
juft håruppå fyftade, da han berättade for Bag- 
liv, at Ipecacuanha-roten vore ett fpecificnm , ac 
ferme infallibile remedium in fluxlbus dy fen t er ic is , 
aliisque h&morrhQgiis [angvinis , colliquationibus hu~ 
morum &c. ( ## ) , eller om den Montpellierfka 
Medicus , fom med tillåggningar utgifvit of~ 
vannåmnde Barbeiracs For mula Medicämento- 
rum , haft egenteligen denna omftåndighet til 
ognamårke, då han betjent (ig af denna drogue 
ti! at flamma häftiga Hxmorrhagise uteri * men 
man fer, at denne fiftnåmnde haft famma tanka 
fom Geoffroy, at den borde gifvas i fmå do- 
fes, och det flera gånger, fedan man i förtio- 
ne börjat med en ftor (***)• Annars hvad de 
fma dofes vidkommer, finner man dem af åt-- 
(killiga Läkare v d flera tilfållen blifvit veder- 
tagne, fornåmiii aft af Sam. Pye i Engeland 
Cf)$ och kan m n ej neka, at ju fådana for- 
lok medfört ga^nelig uplysning om detta hål- 
fo-medlets betyianic kraft och verkan. Men 
hårutinnan fattades ånnu mycket, fä långe man 
med de få kallade fmå dofes måft forftod dofes 
af f til 8 grans vigt , och fållan eller aldrig 
gjorde dem mindre ån til 2 eller 3 gran , om 
icke 
(*) Regn* vegetab. p. m. 882. 
(**) G. Baglivi Opera ömnia , p. nt. 61. hvareft 
man fer, at J. J. M angetus uti bref til Bag liv 
yttrat enahanda mening om Ipecacuanhas ypper- 
lighet. 
(***; Se Medtc. Confiit. f. Formule C, Barbeirac, 
editcs auä<e a Doét. Med. Monfp.p. 100. 
(t) Se Me di c al Obfervations and Inquiries , VqU U 
247 - - %Cy. 
