to tyfl* Jan. Febr. Mart 
{k åU hälla dem i famma pris med fjclfva kottett 
men huru fållan och otilråckeligen nyttja^ dj icke 
vid vanlig kokning? Huru mycken nyttig fodn 
fortrampas e|dageligen u^dtr vara fötter^ hvar- 
af mången fattig kunde måttas? Men fkal den- 
na Opi^rarionen formedelit Digefteuren cfccr 6n- 
Ckan lyckas, år oumglngeligen nödigt, at därvid, 
fäfom i alla andni Mat-redningar, lampa fig eftcT 
Naturen af f j^lfva ä n t. Det år ingen konfl, 
tt genom llark eld , utt en tilräckclig ttark Digc- 
ftor, både h^iligtoch fuliknmligen uthka benen 
tii en torr och los kalk men ällund is fetman och 
muften dåraf til verkelig nvtta , bor nugot lindri- 
f ai"e därmed u ng is Benen finnas, iikaQ>m träd, 
efta af vifla fif- ringar, elU r ofver hvarandm 
an-^aixne limellcr, hvflkas hårdhet beror pa deras 
g :lceaktiga muft. Uti ftorrc porer äter innc- 
halles den begärliga märgen eller fetman. Den- 
na fcnare år vid koknmgen det forfta fom fmål- 
ter, präfTas ut och flyter up> gelatincn äter„ 
lofcs ej ofveralt och utgår ifrän ben-maflan li- 
ka lått; de ytterlla lagren lemna (It forråd fna- 
rall ifrån fig, igenom hvilka det inra alt lång- 
fimarc trånger (ig fram. Ju tjockare benet 
fordenfkul år, delto längfamare och fvårare går 
utlakningcn for fig. Men jutl: därvid forekom-f 
mer den bctydeliga omftändigheten , at den ifrån 
ponrne och de ytterita lameller redan utdrag- 
ne muften, icke utan vidbrånning uti Ijelfva 
vattnet, tål den hetta och långvariga kokning, 
fom til fjelfva kärnans uplofinde vore nödig He* 
la Operationen blefve fSrdenflcul onyttig, om ej 
tvänne fSkra utvägar gåfvos, at utan vidbrånning 
århäila all mull. Den forfta år, at ifrån början 
fån- 
