3 i 1773- J^"- Pc^i'* Mart. 
gen år lä liten, clkr pä långt nar (å mycken 
falt luft utur degen kan afdunfta, foro vanligen 
fker vid en tilllåld diluerad gåsning. Denna i 
dc rå kakorna qvarhällna fiifta luft år annars det 
egenteliga roedlet, hvarigenom de, under vär- 
mans adion uti ugnen, göras pipiga, h vårföre 
ock broder aUid bhr llälbakadt, om gåsningen 
for länge pältatt, lä at fafta luften for mycket 
fatt forflygaj dä man deremot ofta (er, at la- 
gom gåfta deg -kakor kunna ftållas juftuti vin- 
ter-kolden, ja åfvenvål fryfa, och lika väl blif- 
va pipiga och arta (ig väl, fedan de derifrän 
blifvit nifatté i bakugnen. Det forberorde phé- 
romenet vid fpiritueufe gäsning, at cn mycken» 
het rpiritus jämte fafta luften dunftar bort, in- 
träffar åfven vid var vanliga brod-bakning, dels 
under det degen ar i träget, och fedan i fjelf- 
va bakningen åkas, dels ock fornåmligaft under 
gräddningen i ugnen. 
Det tyckes väl redan vara tåmmeligen klart, 
tt deg-gåsningen år af enahanda fpiritueufe na- 
tur, ibm den mera diluerade gåsning, hvilken 
brännevins och drickas tilverkande fordrar^ icke 
defs mindre har jag närmare utrönt det medelft 
ett forfok : dä jag tagit deg, och låtit den med 
mycket vatten utfpädas, i likhet med en til- 
mäfknhig, famt federmera denna blandning pä 
vanligt lätt deftilleras, hvarigenom jag fatt en 
vcrkelig fpiritus frumenti , til nog betjdeligt 
quantum. Jag anteknade väl, vid detta forfok, 
bäde degens och det deraf blifna brånnevinets 
vigt, pä det alt (kulle blifva lä mycket nog- 
grannare-, men dä jag nu fer efter min antek^- 
i^ingj niårker jag den vara forkommen, och jag 
