40 1773- J^"* Mart. 
blef derföre inkallad och fick bannor. En pann- 
kaka åts dock af hvarje Dåcks-officerare vid bor- 
det. Smakgn var endaft litet fotaktig, och an- 
nars ej oangenäm. De ofriga pannkakorna åtos 
af Koks- mäftaren och poikarne, lå at in allés 
2c perfoner håraf hade fått fin portion. EfFe- 
6ten dcrefter var den, at fomlige kräktes der- 
af ftrax ^ andre natten derpa och hela den 
följande dagen, dä Blyhvittet, helt mörkgrått, 
fank til botnen i kårilet. De, fom fingo krå- 
kas famma afton, blefvo materien qvitte o^ch 
voro fedan frifke , fom hånde alle poikarne,. At- 
flcillige af Officerarne, fedan de fått gifva ofver, 
hade ej vidare olägenhet deraf. Formodeligea 
hafva de åtit af de pannkakor, fom forfl: blifvit 
bakade, ock låledcs innehollo mindre Blyhvitt* 
Andre åter fingo dyrare betala fin måltid, dem 
jag vil iårflvildt omtala* 
Capitainen mådde, efter kråkningen^ ett par 
dagar val, men fick fedan en Colik, fom icke 
lindrades, hvarken af emoDientia externa, emol- 
lierande drycker eller clyftirer, utan continuc- 
rade t:nt dagar^ dä gafs en dofis Laud. liquid. 
Syd. om aftonen, hvaraf Coliken aldeles gick 
bort , utan at Han fedan haft vidare någon olå- 
genhet. 
Ingen var ftarkare plågad, ån jag och Skepps- 
Pråften. Emot morgonen den f . Jan. började 
jag forft tå kråkning, fom continuerade näftan 
hela dagen, lå at jag in allés hade imellan 3a 
och 40 upkaflningar, hvaraf i kårilet hade fatt 
fig vid pafs 4 eller f matfkedar af ett brunt 
fediment eller Blyhvitt. Den pannkakan jag åt, 
var 
