med upgillrade fpjut, pilar eller fnaror i (kogs- 
gatorna, dar de funnos hafva fin våg, eller dit 
de drefvos: men nu åro Vild -Renar, genom 
girigt efterjagande och eldens myckna mifsbruk 
pä ftogarna , ganfca fållfynte. Huru Båfrar 
fångas, vil jag en annan gång fårfkildt berätta. 
Fogel fkjutes måft^ dock brukas jåmvål fna- 
ror och fållor. S vanor och Vildgåfs f ångas om 
våren vid åmynningar med Råf-faxar. Om vå- 
ren fångade Tjädrars och Orrars broft eller brin- 
gor plåga päfaltas och vådertorkas, lamt fäledes 
forvaras ti), en fmakelig foda åt fommaren» 
Fifket forråttas med Ryfsjor, Nåt och Not. 
Ryfsjor brukas uti åarna med patagärd, om vå- 
ren for Abbor^ Id och Harr, om höften for 
Sik, och for Laken under defs leketid , på 
ftrånder och grund. Nåt utlåttes vår-tiden for 
Abbor och Gadda, hofte-tiden for Sik : det fe- 
nare fker forft uti Sund, fedan ofver grund och 
vikar, dä ofta flera ån fo Nåt fammanfogas,. 
Vid Sikens fenare lek om vintren, låggas nåt 
på grund under ifen, fom vittjas dageligen, mea 
utf åttas åter ilrax , och kunna i 3 ä 4 veckor 
hällas ute , utan at torkas. Not dragés om fom- 
maren efter all flags fifk, når och hvar hålfb 
tilfålle gifves. När Siken vid lof- fällningen 
begifver fig på djupet, förföljes han åfven där 
med Not, men fås icke gerna annars ån i gry- 
ningen eller llcymningen. Is- Not forfokes en* 
daft af fattigt folk. Ljuftrandc brukas i nå- 
gra forflar. 
Gäddor torkas faltade eller ofaltade, och for- 
iåljas. Sik, fora fås om vintren, iåttes i fno at 
fryfa, och nedfores fedan til Staden. All annan 
Fifk 
