178 -^pi^* Maj. Jun. 
jr.g åfven betjänt mig Aer fixus^ fom undef 
friCk gifning fkilde fig trån en blandnings fom 
ägde ingan fri fyra. Jag mattade dermed deftil- 
leradt vatten, fom fedan blandades med Lacmus- 
tinétur, och behofdes ej ofver^, at tydcligen 
förändra tårgen* Denna rodnad forfvinner i vär- 
ma, ja, åfven den förutan uti opet käril, faft- 
ån det gar fenare. 
11. Således 5 efter {ter fims har tydeligen fur 
fmak [§. 5,)' ^fter den utgör med alkalicr lårflcilda 
arter medelfalter (§. 6.), åfven med Kalk och Ma- 
gnefia (§. 7), famt Järn (§. 8.): efter den gor 
Lacmus-tinélur rod 5 .9^10), lå hoppas jag 
vara ogonflrenligt, at detta åmnc til Gtt lynne 
år en verkelig fyra. Då man vet detta, blifva 
de flefte egenfkaperne deraf naturliga folgder. 
A t fyra efterftråfvar förening med aikalier, en 
del Jordarter och IVietaller, år en bekant fak : 
at en dylik mildrar alkaliers frätande kraft, li- 
kaledes: at en ftarkare fyra afdrifver en (vagare, 
vifar dagelig årfarenhet uti Laboratorier, och 
made dervid fråfning upkomma, om den, fom 
blir fri, år lättare, och i famma ognablick vin*- 
ner fpånftighet; ty hvar partikeU fom affoii- 
dras, nodgas då ftrax antaga form af upfimman- 
de blåfa^ hvaraf nödvändigt en flcumnings-rorelfc 
upväckes: at aér fixus med phlogifton frambringar 
åtfkilliga fvafvelartade och eldfangda forbindelfer, 
fom vid nietalliika uplofningar i fynnerhet mär- 
kes, år aldeles enligt med den fråndlkap man vet 
utaf imellan fyror och bränbart åmne, o. f. v. 
12. Af föregående lärer fy nas, at jag anfer 
vanlig Kalkften, fom en art medelfalt. Detta 
torde i början låta härdr, och behofva ytterliga- 
re 
