1773* -^P^* -^^^j* J^^^* 
dén förlora f af tyngden: denna, utftåld i fria 
luften, började efter kort tid vifa någon frås- 
ning, da fyra tilkom, hvilken egenfkap dageli- 
gen ojcades, tillika med vigten, fä at omlider 
de i elden torlorade f ätervunnos. Detta kråf- 
ver längre eller kortare tid, dqls efter luhkret- 
fens olika beftaffenhet, fom ej altid år pä det- 
ta åmne lika rik, dels efter iiorre eller mindre 
fri vta. Hv^d fom djupt inpackas, eller annars 
väl inneftånges, bibehåller fig mänga år*, men 
den Kalk, {om ligger blott, blifver omfider al- 
deles l'k ohrär\d. Rågn bibringar åfven luft- 
fyra. Til murning brånnes aldrig Kalk fullt, 
utan mänga partiklar fråfa ännu frifkt ; det år 
ej heller nödigt , ty om elden allenaft (ä fatt ver- 
ka, at rtenarne vid flåckningen falla fonder i fint 
mjöl, far det i bruket ingående vatten nog til 
fin måttning^ imedlertid år det Kalk -vattnets 
decampofition, och de brända Kalk - partiklars 
måttning med luftfyra, , fom efterhand fkall bin- 
da, och omfider gora bruket ften-härdt. 
Således, finnes altid och alleilådes kring ytan 
af värt Jordldot en fyra: denna liknar ock luft 
i fpånftighet, genomlkinlighet , m. m. Jag har 
derfore trodt den med ficål bora kalks Luft - fy-- 
ra^ och ej vidare Fafi luft^ fora år en mindre 
tjenlig benämning. 
Som luftfyran år ofver gäng fä tung, fom 
lika rymd luft, fä mälle väl den ymnigaft up- 
pehålla fig nedemot jordbryneoi men at den o k 
finnes, ehuru fparfammare, högre up, intyga el- 
diga materier, vid hvilkas atbrinnande altid en 
myckenhet luftfyra blir fri , och merendels hån- 
ger qvar på Hållet, emedan ofvervigten i tyngi 
