21 o 1773- J^^- -'^"g- ^^pt* 
emocKurflc, och fedan fakta nedbogdt til Bel- 
ten. Men vi vänte håilre, til dels Geometrien 
berättar med merä ofvei tygelfe^ än nu rönes med 
ognamattets kånfla, hurudant jordaläget är ^ och 
dä komma i mycken aktning de märkvärdige 
Stationer pa Hogderne Mamjelejay Kurfk och Ser-- 
fuchol^. Vi längtc ar veta deras reihing up oF- 
ver Svarta Hafvet och Öfterfion, Tamt hvad pro- 
portion de mä hafva emot Svenfka Fältet och 
Bergs-toppen. Pohlen och Lithva fkola> efter la- 
gen , vara fulle af ämnen til enahanda ron med 
dem, fom här anförts. Utan at inga i orda-tvift, 
vill jag allenaft årinra det nymodiga ordet Vp^ 
landnings hvarmed Vattuminfkningen ftall kun- 
na förklaras, bcvifas, vederläggas, eller huru man 
vill hafva det* Jag åtager mig ej, at profva 
denna Anti-hypothefe. Men at Land ofvergif- 
vas af Vattnen, det fer jag, det bevandrar ]ag> 
det mäfte jag med uptäckte finnen och omdö- 
me finna. Hvctrt hafva Vattnen dragit ftg? Rätt 
på den frågan hvälfver det ftora fvar, Ibm for- 
drar betänke- tid af hela^Seclcr. Ryfsland talar, 
raed alla fina Floder, Äfar och Dalar, om ett 
verkeligt Vattnens aftagande och utlopp, men 
icke om Uplandning. De ån äterftäende Flo- 
der Mfiay WolchoW^ l^^ertza^ Bon, TFoIga ^ Pjol 
och flere, hafva icke mer qvar af den fordna 
kroppen, än ett fmäningom aflidande majeftät, 
fedan deras underhäll, de fmå Stromarne, fårft 
aftynadc, Deffe åro intereflet, hvaraf de ftora Flo- 
der nåra fin ftyrkaj nu år det fortårdt, och de 
mäftc lefva pä egen koftnad, då Capitalet fmä- 
ningom fjunker^ 
20.) 
