gen mannil^a flipper til ckm. For mer ån 50 
ar fedan, hade dock en Lapp i dqnna Forfamr 
]ing funnit en Unge i en Bergsklyfta 5 hvilkea 
iipfoddes hår i Pråftegarden; men den flvall ej 
hafva blifvit lä tam 5^ at han kunnat tå gå los^ 
utan måft bevaras med en Jårn-kådja, at han 
ej matte lopa bort eller gora fkada , hvartil haa 
Ocall funnits benägen. 
Pä ett är hinner Djuret merendeh til fin fulla 
våxt. Når det blir gammalt, mifter det tån? 
derna, och kan ej foda fig af rof> uphäller dock 
lifvet nägon tid med Myror (Verm}^^ ^^f^) $ 
fom upfokas i Myrftackar» Skionet blir omH^ 
d.er lä oanfenligt , at det til ingeii ting duger^ 
At löpa årjårfven ej (ä fnabb,, fom Hunden^ 
men uthärdar längre , innaij han tröttnar. Ehu^ 
ru Hunden kan fnart hinjia pa honom, dä han 
jagar efter honom, kan han dock ej döda ho- 
npn;i., dels derfore, at han år ilarkare,^ dels for 
det han, ger frän (ig ett iä våmjaktigt vader, at 
han mäfte hälla fig ifr^n^ honom. Han blir i- 
bland efterfatt af Vargen, men formar åtven yår^- 
ja (ig for honom. Skulle han ock räka ut for 
flere pä en gäng, iä fp ringer han vigt och hä- 
ftigt up i nägot träd, hyarefl: han fitter trygg, 
tils hans fiender oraöder mäft gä fin våg träu 
honom. 
Pä fpräng kan han ej taga nSgon Rw, ty 
Renen år rpera fnabbfotad> men han vet dock 
lått, at andä tänga nägon til fin f6,da. Qm vin- 
tern gifver han akt pä, dä Renen grafver i djup 
Sno noder til jorden efter fin mat, Ren-MoiTaa 
( Lic ben rangiferinus }y och har hufvudet under 
P f Snonj 
