25^ 1773- J^^^ Aug, Scpt. 
Medmnjka Fårfåk med örten Aconi- 
TUM Napellusj . 
inlånde af 
CARL MAGNUS BLOM, M. D. 
Provincial-Medicus i Oftra Bergslagen. 
Ehuru Herr Storck i Wien redan publice- 
rat flera praftidca håndelfer^ famlade un- 
der defs forfok med infpiflcrade faften af orten 
Aconitum ISiapellus, iå torde det dock ej vara 
ofverflodigt, om jag, til vidare uplyining i den- 
na del, meddelar nägra fä Cäfus utur den Dag- 
bok jag boll, under det jag for fleia är fedaii" 
frequenterade Stockholmfta Lazaretet. 
CASUS I. En Sadelmakarc-gclåll i Stock- 
holm, 21 ar gammal, blek och raager^Iagd, och 
från yngre aren merendels af fvag hålfa, fick, 
ar 17^2, uti hullet, pä inre fidan af bogra arrhen^ 
en los våxt, ftor fom en Valnöt. Han i^ädfrä- 
gade fig, om defs benvalFenhet, hos nagre af 
fina vänner, h vilka mente den vara ett Flenhus, 
och gäfvo honom anledning at deremot foka lijelp 
af ert gammal Huftru hår i Staden, fom lådana 
plågade borttaga. Detta råd folgde ock patien- 
ten, talte ined hiiftrun, och fick af henne en 
fmorja^ fodi luktade fom tjåra, hvilken häri jåmnt 
^kulle gnida ofver våxtcn» Härigenom gick val 
den farama, efter några veckor, bort 5 men den 
ljuke började imedlertid at få rånningair af vårk 
i armarne, och i fynnerhet i högra armleden, 
hvilken började kort derefter fvullna, vårka, och 
omfidcr blifva aldcles krokug och ftyf. Han 
brukade dä på armledcn famma fmorja, fom han ^ 
for- 
