1773' Od^ Nov, Dec. 277 
har ct ftorre forhållande til GB^ ån CD til HZ), 
och lä vidare. 
§. 6. Utan at gå in i den tviften, fom år 
Phyfici imellan, huru de particlarne genereras, 
hvilka genom fin coagulation utgöra moln och 
gifva rågn, och huru deffa, hvilka innehålla en 
materia, fom har mera fpecifik tyngd ån luftenj^ 
kunna upftiga i den famma, antager jag, at moln 
upkomma, då en myckenhet af delTa i luften 
upftegne particlar komma hvarannan mycket 
nära 5 och likafom coaguleras, famtat, enar des- 
fa molnens denfitet blir (ädan^ at deras gråvitas 
fpecifiea blir ftorre ån den luftens, i h vilken de 
hånga, de dä gifva rågn ifrån fig, fedan vattcn- 
particlarne genom denna condenfation kommit 
hvarandra lä nåra.^ at de genom fin inbördes at- 
traktion kunna utgöra droppar. 
§.7. Dä vi nu^. i anledning af det fom Sr 
fagdt i de 2:ne foregående §§, vilje underfoica, 
huru det llall gä til, når det har rågnat, och 
Barometern börjar ftiga alt mer och mer, lä 
finne vi, at de efter detta rågnandet , fom fkedt 
under en låg Barometci', qvarblefne dunftcr (ko- 
la då börja at upftiga alt mer och mer uti den 
luften, fom nu efterhand mer och mer con- 
denferas^ ^Krok- linien GHLI fkall dä avancera 
alt närmare och närmare til fituationen 4C0Ey 
men emedan AB har altid et ftorre förhållande 
til GBy ån CD til HDy under detta Barometerns 
ftigande, lå måfte de lågre och tjockare dun- 
fterne upftiga fortare ande högre, och det con- 
tinuerligt., Deraf följer låledes, at luftens con- 
dematioh, fom tilkånna gifvcs genom Barome- 
S 3 terns 
