1^4 1773* Od. Nov. Dee. 
§. 10. At upfoda Silkesmafkar med något 
^nnat, ån MuUbårsblad ^ har jag gjort flera 
forfok. Efter Botanifk theorie, har jag til fö- 
da påtrugat dem fpäda blad af unga Björkar, af 
Betala nana, och af forvålda Näfslor, lä vida 
deffe växter hora til en och famma Clallis och 
ordo naturalis, och åro Mullbårstrådens nårnia- 
fte Sllgtingar. Tag har ock af Valnot - och 
Haffel-bufkar^ med Sparganium och blad af A- 
maranthus, Lacluca och Mangold, medpäftrodt 
doft och pulver, fodt dem med blad af torkade 
fonderftotte MuUbårsblad : men detta har varit 
litan lårdeles nytta i längden. Som Chemicus^ 
har jag ock tagit min tilflygt til unga fpåda 
Kirsbårs blad, emedan det ilätt at förmoda, at 
det kådaktiga åmnet, fom finnes i Kirsbårs-trå- 
den, borde hafva någon likhet med den limak^ 
tiga våtfka, hvaraf Silkesmaftarne fpinna Silket, 
da de födas med Mullbårs-bkd. Detta har icke 
heller lyckats. Det enda jag härvid erfarit, år det, 
at i fall Silkesmafkar i forfta och andra åldrea 
födas med Mullbärs- blad, kunde de i nödfall, 
enar de ofverlefvat den lä kallade hvita Sömnen, 
iom Franfofernc kalla la Mue , utfpifas med J 
del af Laél^uca, Mangoldt eller fpåda Bjork-^och 
Ki?rsbårs - lof emot Mullbärs - bladen , och i 4:de 
åldren, dä de åro en Fraize, hälia de til godo 
til hälften af bvardera. Silket deraf blifver ej 
fåmre eller fvagare. En enkel Silkes-tråd efter 
Mafkar, fom pä detta fått blifvit upfodde, och 
hvilken var af ^alnsJångd, bar p lods vigt, forr- 
ån den braft. Men fortfar man, at på detta 
lått upfoda Silkesmafkar, forlamrar fig Sil- 
ket &ied tiden af hvar generation, och afta- 
get 
