1774- -^pr- ^äj- J""' I4J 
Det tyckes, fom en del af dem fryfa ihjål, 
och nägon del torde Flugor och Myggor up;- 
åta. Man har ej annat fedt, ån fedan de legat 
några dagar på marken, hafva de blifvit fortor* 
kade, och ej annat lemnat efter fig, ån en torr 
hinna, uti hvilken Kurbma legat. Men utan 
tvifvel har nägon afvel derutur utkrupit. 
DefTe Kurbmer fororfaka hvar pa fitt fått 
mycken {kada: de af Pata Påtfko , ffcåmmai 
fom bekant år, ej allenaft flvinnet , utan döda 
åfven mänga Renar, om ej {a mycket af de gam-^ 
le, dock mänga af de unge, hvilka, når Kurb- 
merna bärtfalla, fes vara (ärade ut efter ryggen^ 
och ftä defle Kurbm - häl oppe flera veckor ef- 
ter hvarandra, hälft om rågn och kall väderlek 
tillika dä infaller. Den tiden, falla åfven Vin- 
ter-hären bärt, hvarfore de blifva meråndels här^ 
lofc, fryfa derfore , och fe ganfka illa ut. Lap^ 
pen anfer (kådan for någorlunda drågelig, när 
han om Vårarna i denna Kurbm -fjuka, ej mi- 
ller mer ån en tjerdedel af fina unga Renar. 
De fednare Kurbmer, fom komma af Sarkc^. 
gora vål mindre fkada, dock om de åro til nä-? 
gon myckenhet famlade uti fina bon, fororfaka 
de Renarna ftor moda at kunna andas, til defs 
hinnan, inom hvilken de ligga, genom pruft? 
ning gar fonder, at de kunna utfläfas, och an? 
dedrågten blifva ren och open. 
f:o) De många {jukdomar, hvaraf deffe krea- 
tur varda plägade, hvilka åro nämnde uti In- 
rikes Tidningarna for år 1768, N:q 17 ock f8, 
medtaga åfven mänga. 
K f 6:0) 
