1774- ^"g- Sept. 197 
zro. Dä Brunften fmåltes med Borax, for- 
ena de fig med häftighet och gåfning, h vilken 
åter uphorer , iå Inarc ail Brunftenen år fol- 
verad. 
3:05 Når Borax-glafet blifvit fårgadt af Brun- 
sten 5 och tårgen fkal driFvas ut,* har jag altid 
drifvit den blå lagan af Ijufet på glafet, och 
det hel jåmnt och ftadig^^ famt ej mycket häf- 
tigt. Sä fnart den bruna lågan , genom fvagarc 
drifning, kommit i ftållet, har glafet äter blif- 
vit morkt. Alt fom Glas-perlan varit ftorre 
eller mindre, ftarkare eller fvagare tingerad frän 
början, härden fordrat längre tid, innan fårgen 
forfvunnit, Inemot glafet blir klart, märkes 
likafom en (kårning deruti, och lä fnart den for- 
fvmqer, (kal man ftrax hälla np med bläsningen, 
lå tvårt af, at ej den bruna lågan vidrorer. Se- 
dan dragés glafet ut tned Korn- tången, och ar 
dä hel ofårgadt klart. 
4;o, Denna tårgens forftoring tyckes ej fte 
häftigt och på en gäng , utan fmäningom 5 ty dä 
jag ibland i^phort med bläsningen, innan råtta 
märket vifat fig, har glafet meråndels varit Iju- 
fare ån förut) och det mera eller mindre, alt 
efter längre eller kortare blåsning. 
jr:o. Når jag fedan lagt detta fårglofa glafet 
åter pä Kol, och fmålt det med den bruna ljus- 
lågan, har det tätt fin förra tårg igen alt ige- 
nom, ånfkont jag med famma bruna läga hållit 
det fmålt en god ftqnd. 
Således har jag några gånger andråt lårgen 
på et och famma glas, altid med famma utflag: 
itieu om det många gånger pprcpadt låter fig 
O 3 g^- 
