170 177 JuU Ang4 Sept. 
dcns gåfning. Den 20 kunde hon tåla Infururii 
tii et qvarter i dygnet, och tvåttade fig därmed 
utvårtes tillika j nu började de måfta knölar fof- 
fvinna, och atfoU huden ofver dem läfom fjäll ^ 
hvarjemte anfiktets fvuUnad mycket minfkades» 
Den 30 klagade hon 5 at InfufUm retade kråknin- 
gar i hvarfore fot mjélk flvulle drickas ftrax ot- 
vanpa, fom något lifade henne* Den tö Aprilis 
tycktes hennes krafter mycket okas^ alla Leprasi 
fymptomer minflcades, och båttringéii tycktes 
dageligen vifa (ig, hvilket goda höpp fortfor 
ofver JVlaji manad > under lika medels nyttjande^ 
alt til den 154 dä hon ater mäiie ofvefgifva In- 
fufum, for en ftark äkommen feber ^ ined äckel 
och upkaftning, h Varemot tjenlige medel nyt' 
tjades, fä ät hon den ip äter fyntes förbättra figa 
Nu voro hennes Leprofc fymptomer til ftorfta 
delett bärta, och de knölar, fom äterftodö, vo- 
ro mjuke; men benen började vifa en öedema- 
los fvtilnad. Nu brukades dageligen Mixturä 
Salina Rivérii* Den 7 Junii fick hon en ftark 
Diarrhée,fom utjagåde en i alns läng;Lumbricus$ 
derjemte återkom feber, nlätthét, torft och torr- 
het i fvalget^ hvaremot Rhabarber, Spiritus vi- 
trioli och et magpläftéf Piyttjades. Som tilli-^ 
ka blöd vifte fig, fick hon i t dagar, mornar 
och qvällar, if gran Hux vömicae j fom fhart li- 
fade Dyfentefiflce fymptömertie^ nieil febern och 
tårkåti i fvalget ville den iiö åtinu icke ofvergif- 
va henne. 1 Jtilii tnänads början var hon väl 
mycket lindrad^ itien krafterne ville icke åter- 
komma^ utan hon fyntes fmäningom mera afmat* 
tas* Den 27 klagade hon detjemte ofver ftin^ 
Uti fidorné^ och Diatrhée med ref infann fig a 
iiyo. 
