1774- I"^* ^^g- ^^P^^ ^71 
nyo. Lepra fynies val mycket forminflcad, men 
oaktadt hvad medel föm brukades, vifade (ig dock 
foga hopp om hålfans äterfäende^ utan hon af- 
led helt fakta den 31 Julii. 
Jag fick nu hora af fjukvakterfkan , at hon 
varit mycket olydig at bruka vida medicamen- 
ter, at hon hemligen bärtbytt fin mjölk och 
kottfoppa emot fill och falt mat, och at hon druc- 
kit ofverflodigt kalt vatten. 
Detta år (atltårdiga fodoppet af en håndelfe, 
fom jag af den orfalceii tror mig bora berätta til 
K* Academien, at han år den enda , i denna fvå- 
ra fjukdom, fom vifat hopp til bot och förbät- 
tring, på det andre derigenom kunna få anledning, 
at forfoka denna ort^ fom växer ia allmånt i hela 
Rikets medan lifs-krafterne mera aro behällne. 
Det år helt vifst^ at ftorfta delen af Leprse 
fymptomer och kännetecken, åtminftöne til ut- 
vårtes anfeende, fyhtes ofvervundne, men olåker- 
hetenom de inre delars fjukliga tilftånd , fvaga 
lifskrafter, och en olycklig envishet vid vifie 
raedicamenters nyttjande 5 betogo mig fullbordan 
af det glada hopp jag hade om defs återftållan- 
landé til hålfan. 
Denna cafus år i mänga delar lik den befkrif- 
ning på den Iflåndfke Skorbugg eller Lepra, fom 
Herr JoH. Péttersson utgifvit i Soroe 1769^ 
hvilken äfven fruktlofl: nyttjat Méfcurialia^ 
och bekänner fig icke känna något 
Il pälitdigt bötemedei. 
FÖR- 
