17 TU Jäö* Febr, Mart. . 17 
och ftrax blifver en lika känning i fötterna* ( # ) 
livarefter fingrarne och forft tummarne börja 
dragas inåt, händerna til hälften knappas, ne- 
dre armen dragas up åt broftet , men ofre ar- 
men åt fidan och något tiibaka : det famma 
fker med fötter, ben och lär, knåna (tjutas fram, 
cch benen dragas tiibaka. Hårmed följer en 
oiidelig fmårta, och hos fomliga en darrning, 
utan mårkelig kyla* Defle paroxyfmer tiltaga 
dels i fin varaktighet, dels fortplantas de i fle- 
re kroppens delar; de angripa rygg-raden, at 
den bojes ån fram, ån tiibaka, eller åt någon- 
dera fidan y veka fidorna dragas eller fpånnas 
med ltor pina: de fortfara åt hufvudet, forn 
vrides i onaturliga Hållningar: mun och ögon 
komma i många vanftapeliga grimacer, och tun- 
gan blifver ofta orörlig, hvaraf målet förändras 
til underliga låten 5 dä de vilja tiikänna gifva 
fin pläga. Andedrågten blifver under paroxys-* 
merna tung, och broftet trångt for lungornas 
utvidgande, pulfen långfam ( ## ) 5 hård och ojåron: 
hjärtat arbetar med tät i palpitationer , urinen 
år mältadels blek , fparfam och påträngande. 
Andre åter fä genall convulfiva mufklarnas ryck- 
ningar ( ### ), de knyta in tummarne , falla om- 
B kull, 
(*) Hos fomliga börjar det forr i fötter ån i händer- 
na, och ofta på en gäng både i händer och fötter. 
.(**) Hos ganika få gick pulfen fortare ^ ån han na- 
turlig-en borde, likväl var han hos några fnabb och 
feberaktig. 
(***) J a S f äg fjelf en Flicka 1 Byarums Forfamling, 
forn utan några föregående tecken til Drag-fjukan, 
fick epilepti& anftöt, fom fedan dageiigen fortfor, 
til defs hon blef curerad för Drag-fjukan; det hän- 
de ock många flera. 
