177** J an - Febr, Marr, ' 91 
men fick ny ofvertygelfe , at Hampan år råt- 
ta orfaken til forfta inftållandet, när jag f ef- 
ter ankomften til Upfala, år 1757 , forfta Som- 
maren , då ingen Hampa var fadd i Trägårdehj 
led fkada af Kål-maflcarnej men, fedan jag &- 
ret derpå fädt Hampefro vid Räl~!andet, infun- 
no lig berörde Foglar, hvilka fä detta fom de 
flere år jag i Upfala bodde , gjorde den åftun- 
dade nyttan * hvaraf deri flutfats med fäkerhet 
fynes kunna göras: at det år nyttigt få Ham- 
pefro vid Kål-land, men at det ej år nödvän- 
digt at gora det flere år å rad ? mindre årligen, 
utan, fedan Foglarne en gäng åro ditvande , 
infinna de fig årligen, til icke liten nytta for 
en Hushållare. 
Herr Archiatern och Riddaren v, Linn6, har 
twjedt föregående Rön för ganfka fannoiikt y men 
fruktar dock, at det ej altiä haller flrek> emedan 
någre Bönders, defs grannars , Kål, förledet år nå* 
flan aldeles förjlördes af Majk , ehuru deras Hnmp* 
åker låg t åt t vid Kål-landet ^ få, a t Hampan häng- 
de öfver Kålen på ena fidan , och ehuru Fr ing i IU 
c annabina y til oråkneligt antal, dage ligen infunno 
fig på Hamp-åkren. Han råder dar for % ät man ån 
ytterligare bör förföka detta medel , och at de \ Jom 
hafva i Bur lej -vande Fringillas ( Bofinkar , Hämp* 
lingar eller Hamplickor) ville förfåka, om de åta 
Kdl-mafkar, hvilket ej ånnu år til fullo af gj or dt. 
Atminftone fer man hår af \ at Hampan ej med fin 
luckt gör något til faken. 
. . BE- 
