i 4 ° w?u Apr, Maj. Jun. 
§ 2. Forfarenheten lårer, at når en Ljus- 
ftrale AB bry tes uti 5, fprides den famma uti 
flera fträlar af olika få-rg, och at denna Strål- 
fp rid ning åftadkommer måfta oredigheten uti 
Objeärernas bilder, fom tagas genom Optifka 
glas. Newton år den forile, Torn utredt den- 
na Taken: han har funnit, at Stral-fpridningcn 
hårrorcr af en olika brytning uti fträlar af oli- 
ka färg , faftån Anfalls-vinkelen år gemenfam, 
fåfom händer uti en hvit Ljus-ftråle , hvilken 
år fammanfatt af alla flags färgade fträlar* Han 
freiiade til at åtcrbryta färgade Ljus-ftrllar och 
at famla dem, få at de matte utgöra et hvitt 
ljus a nyo, hvilkct (kulle vara en ftor formon 
uti Optifka glafen men Newton berättar, at 
det icke lyckades honom forr, än den brutna 
fträlen blef parallel med den obrutna, dä all 
nytta forfvinner med Optifka glas. Newtons 
forfok äro mycket trovärdige men flutfatfen 
betog alt hopp om Dioptrifka Tubers förbät- 
trande. Ingen tviflade om defs riktighet förr, 
ån Herr Euler anmärkte, at Bildernas redig- 
het uti ögat llrider emot Newtons lära, och 
upgaf et Forflag til Optifka glafens befriande 
irran Stral-ipridning, 
§. 3. Nya Forflag behofva nya forfok $ 
och H. Eulers Forfok lyckades icke* Imed- 
lcrtid tyckte värdjupfmnige Kli ngenstj erna, 
fom icke visfte af Eulerianska Forfoken, at 
fa ken kunde våndas pä en annan fida: nämligen, 
om Newtons fiutfats år oriktig, få måfte fel 
gifvas uti Forfoket, eller uti flutfatfens ledande 
derutur. Detta företog han fig at underfoka 
är 17^0, dä jag hårde honom framgifva foljan- 
