i4<5 1771* Apr. Maj. Jun 
hvarandra , fa fnart en af dem uti den utbrytan- 
de (trålen CD år parallel med den anfallande AB. 
En fådan (lut fats bor icke dragas af et enda 
Forfök, och den behofver en fårfldld underfök- 
ning genom flera håndelfers nogafte ofvervågan- 
«Se. Om denna anltålles medPrismer, fom haf- 
va ftorre Brytnings-vinklar, få fkal man finna, 
at Strål-fpridningen icke fortages, når CD av pa- 
rallel med AB, hvilket Herr Dollond vcrke- 
ligen erfarit, och dermed uppenbarat af forfok, 
at det Newtoniånska år felaktigt. Det år 
ofvikeligt, at når Anfails-vinkelen måfte deter- 
mineras af Prismets Brytnings-vinkel, på det 
den utbrytande fträlen fkal varda parallel med 
den anfallande, få bor et nytt vilkor uti fam- 
ma Problem determinera fjelfva Brytnings-vin- 
kelen > men det år et nytt vilkor, at de vio- 
letta ftrålar (kola vid utbrytandet vara paraliela 
med de utbrytande r6da ftrålar, altfå fkal Bryt- 
nings-vinkelen varda gifven til fin ftorlek. Mo* 
jeligt år, at Newtons Brytnings-vinkel hån- 
delfe-vis inträffat med fådant vilkor," men det 
år ogonfkenligt , at flutfatfen deraf icke får gö- 
ras til en allmån regel. Man kan åfven invän- 
da hål vid, at når de utbrytande roda och vio- 
letta ftrålar blifva paraliela, få följer icke der- 
af, at alla ofriga färgade ftrålar varda medjiem 
fullkomligcn paraliela : men tillika bor märkas 
at deras återftående fpridning måfte blifva nåftan 
aldeles ofynbar. Herr Kmngenstjerna har 
utförd t detta bevis på et Geometrifkt fått: låt 
TM, TG, TI, Tg, Ti, Fig. f , vara proportio- 
ncla mot i , ~> ~> ~> ~- > fök cn pun£t /, få 
r R v V 
at 
