*77*> JuL Aug. Sept* 2O3 
Efter ankom ften til Byn , togs forft ©ni 
.dods-forloppet följande beråttelfe : 
Barnmorfkan Schier hade blifvit efterft ic?- 
k?A åo zij och anmodades at underfoka^den fju- 
ka 9 lamt decidera, om defs plago rnu vore vår* 
kar* Hon hade med moda kunnat na moder- 
knappen (Os tinc^) ? hvilken ock fans tili1uten f 
at hon fåledes intet kunde uträtta. Den fjukas 
plågor hade dä beftätt måft i upkaftning, oro 
och torft. Hon kunde ej eller nu ligga foai 
förut 5 utan ville hälft ftå pä knä. 
Nu mera häde hon ej eller haft någon 
fomn 1 utan tiltog upkaftningen mot natten , 
fom fedan jämnt hoit uti 1 hela d. 23, med oli- 
delig torft, faftän hon ftandigt drack imcl!an åt. 
Äckelca tiltog, men utan Verkan til upkaftning: 
fä at hon ofta mäfce flicka fingret i hallen. 
Det bullrade ofta i magen, och deflc plågor til* 
togo, til defs hon om aftonen under nägon me- 
ra ftillhct afled. 
Af denne dods-håndelfe gjordes förut några 
fltitfatfer om den fjukas omförmåite plågor och 
fjukdom , hvilka vi alle foranlåtos, at icke ta«* 
ga for vårkar eller groffefie i emedan i :ö. Moder* 
knappen icke var nedfunken. 2:0 Icke ens öp- 
pen, dar han med fingret kunde näs. 3:0 Bukens 
hogd hade nu mera ick* det utfeende * fom mot 
forlofsnings - tiden. 4:0 Forloppet af tid. ifrån 
defs olofliga umgänge, var redan längre, ån %t 
en forlofsning kunde aga rum. f:o Icke eller 
kunde ännu af rota nägra delar börjat fkilja lig, 
i fall fofter varit, 
