ii 6 177*' Jul. Aug, Sept* 
och forfvagas. Når mera fand nödvändigt be- 
hofves , bor jordfri och finare våljas framfor 
den, tom år grof och af olika ftorlek, famt pä 
det görliga (te val inmängas och kringdelas. 
Vid bränningen bor hettan drifvas dårhån, 
ar ftenarne i ytan börja fmålta \ därigenom vin- 
ms en fädan cåthet , at vatten icke infupes 
uti någon fkadelig niångd* Starkare hetta far 
man ej bruka, emedan då vid ftora bränningar 
en anfenlig hop itenar , i fynnerhet underft och 
midt uti Ugnen, antingen aldeles nedfmälta eller 
åtnTinlione få fallna tilfammans, at de icke u- 
tan ftapnadcns förlorande kunna {kiljas ifrån 
h varandra. 
7. Vanligen torkaftas de få kallade karta 
eller magra lerorne, (hvilka hålla Tand, mo el- 
ler kalk uti (tor proportion), fåfom mindre 
tjenlige. Ärfarenheten har ock vifat , Ät 6m- 
keligt Tegel ärhållits, dar fådane vant använde* 
men felet bor icke akid fokas i ämnet, utan i 
defs handterande. Vid bränningen plågar ic- 
ke mer uträttas , ån at den inmängda kalken 
blifver oOåckt, hvilken fedan drager fuktighet 
åt fig, mjölas och lemnar gropar eller hålighe- 
ter for vatten \ men, då kalken genom veder- 
börlig eldgrad kommit uti en glasartig före- 
ning med ler-och fand-partiklarnc, är icke få- 
dant at befara. På detta fått blifver kalkens 
inbhnning ej allenafb intet fkadelig , utan åf- 
ven gagnelig j ty ehuru våra gemena och kalk- 
fria leror åfven kunna fmålta , få befordras det 
dock mårkeligen genom balk. Hvareft f åle^ 
des vid Tegel- Bruk tilgång år på märgel, böl- 
den framfor andra arter forfokas. Härvid kun- 
na 
