338 1:771. Od. Nov. Dec» 
formiter , utan uti ett mindre förhållande In 
tiden. 
§. 3. PI fådant fått, fom nu år omfor- 
måidt, borde Planeterne uti deffa krokliniers bå- 
gar foras til fadane afltånd ifrän Sölen , at alla 
Djur och Växter , hvilka ifrån Solen erhålla 
fitt uppehåll och lif , få mycket mer förödas , 
fom åfven fjeifva Solens minfkning tillika der- 
til då borde bidraga. At förekomma en fådan 
deftruétion, fom tidigare, ån Naturens Herre i 
fin allvishet beflutit, lig kunde tildraga, borde 
derfore någon kraft gifvas, hvilken continuerli- 
gen verkade emot planeternes rorelfes direftion, 
pch derigenom minflcade deras tangential-haitig- 
heter i ett fådant förhållande til minfkningen af 
central-kraften, at planeterne, i Hållet for at pä 
det befkrefne fåttet gå förbi de grånfor , fom 
inne-fl-uta deras orbiter inom vifla diftancer ifrån 
Solen , anda foranlatas at defcribera, enligt den 
i naturen rådande gravitations-lagen* fina ellip- 
.tifka figurer , ifrån hvilka de icke, utan efter 
många feclcrs forlopp, mårkeligen {kola atvika. 
Härigenom åter borde- Planeternes rorelfer fakta 
fig , och de fåledes alt närmare och närmare 
nalkas til Solen, famt en dylik reqvation pä 
motus medius behofvas , fom vi i Månens ro- 
relfe kalle feculatre r och hvilken af Jordens At- 
mofphers motftånd hijfvudfake.ligen 1 måtte här- 
röra. Men igenom Solens egen minfkning, (kal 
denna deras nalkning til Solen , och accelera- 
tion uti deras motus medius, åfven minfkas, och 
fåledes deras rorelfer omkring. -Solen vara defto 
varaktigare. Utom denna verkan til naturens 
confervation och längre beflånd af denna retar- 
dc« 
