1 7 £8. Jan. Febr. Mart. n 
igenom en liten rund och flat kork-kula, om 
träden år 6 ä io tum lång, och kulan vid pafs 
§ linia i diameter , bchofves intet mer ; ty det 
ir lika mycket, vid hvad kropp tråden fedan 
uphånges. Hufvudfaken år, at kulan år flat, 
och utan hvafla horn, fpetfar eller annat fnas. 
Dä kan den i torr luft behålla Elektriciteten, 
en half, ja hela timen* tager och gifver den 
lått ifrån fig , om hon litet fucktas imcllan fin- 
gren^ famt tjänar til alla behof, långt fåkrare, 
ån Herr Wilsons tvånne kulor vid Linne-trå- 
dart och en på Bernften ifölerad trå-bit, fom 
fitgora en på flera fått ofåker profvarc. Prof- 
kulan hålles altid eleétrifk, dock år beqvåm- 
ligt at hafva tvånne, en Pofitiv, och en Nc* 
gativ. Kulans tilftånd profvas altid med en 
fmal ghs-llång och Svafvel-Cylinder^ ty man kan 
anfenligen forte lig, öm man, vid få fina prof, 
brukar ftora Cylindrar, ' hvilkas Atmofpherer 
liråcka fig ofver hela bordet. Man bor hålffc 
nyttja defla kulors repulfioner, at doma om 
Tourmalinens Eleftricitetj och då de dragas, 
icke gärna låta dem réra vid Stenen, hvararvid 
(ma Stenar irringar kunna upkomma. Eleftri- 
feras kulan af Stenen fjelf , bor defs art vartämt 
och med fmala Cylindrcr underfokas, 
$.7. At väl fiffla, och fatta Tourmalin^ år 
en hufvudfak vid defla forfok . Jag har redan 
anfört, at Stenen ej garna bor liftas vid någon 
defs Pol, utan båft vid requator. Tjåniigaft år, 
at med litet läck kitta den vid en fmal och 
ej ledande Glas~Cylindei\ Lacket hindrar icke 
defs Ele&ricitet, ty jag har wted flit åfverdra- 
git 
