i7<$8. Jan. Febr, Hart. 29 
miliårt, at det gick fram til folk, fteg up 
, med framfotterne på ens ben, råkte fig up, 
famt Hickade händerna pä folk, at recoto- 
mendera fig til mat , ttien' ville icke gerna 
lata lyfta fig up, om det ej var defs hun- 
grigare. Dricka iokte det ej mycket, och fin 
drick fog det. Mjölk var ej heller defs delicc. 
Når han fick nägon mat och begynte gnaga, 
korrade han i halfen, gick ur vågen at äta, 
och dä det var beftålt, kom han at foka mera. 
RÖRELSEN var foga, efter han var bunden, 
ty fatt han mail {lilla, och håldre holt fig i 
.{kuggan, ån i Solen* där han oftafl flickade 
fina tramfStter, och ilrok pä fina nakna oron, 
jag vet ej for hvad orfak. Da han år fri, 
jfkal han kunna löpa förträffcligen fort. Han 
hoppade fällan, hogll | aln högt. Når detta 
djur h vilade, fatt det altid på huk, med myc- 
ket raka ftråkta framben, fom et Rå-djur , 
hvilket var defs ordinäre Hållning > och det 
kryper intet fåfom Mofs. 
SÖMNEN var ringa > det fof med 6pna ögon; 
och låg måil frarnftupa, eller fatt det. 
ALTERERADT på något fått > hogdes håren 
upp> ifrån midt af ryggen , alt bart åt. Det 
lyftnadc ftadigt. Var mildt och bets intet j 
men når det blef ondt, llampade det hårdt mot 
jorden med bak-föttren. Det låter fällan, och 
dä grymtar det nå fl: an fom en gris; men morrar 
i halfen, nållan fom en katta, då- det far nä* 
gon fågnad* 
HEM* 
