fo6 1768, Apr. Maj\ Jun. 
detta tilftänd, har den for fig fjelf ofta fun- 
nits uti upvårmnings-tilftandet, (om génom o 
gar ofver til afkylningen, A plus, B minus; men 
oftaft börjat ftråxt vita detta filta tilitändet , 
fäfom ren folgd af kölden. 
§. 34. De mindre Stenarne åro aldeles ofkic- 
keligc, at pa det fåj&tct få likartig Ele&ricitet; 
mm kommer vidrörandet til, år prof-kulan .al- 
lena i iland at gora dem likartade pa bada lidof. 
I offigt förhålla de fig fom de ilora. 
§♦ 3f 4 I anledning af de hittils anförda for- 
token , gor jag mig om Tourmalins bdynner- 
liga ändringar och förhållande, i anleende til con- 
mira Elektricitet er, den foreftållningcn. 
t ) At fd väl hela Stenen > fom hvar och en defs 
del fårjhildt > när den genom köld och värma eleElrU 
c t res , bor fd contraira Eleftricitetet > h vilket vid 
ak annat denna kraftens upväckande år allmänt. 
2 ) Således kan uti ingen defs del upvdckas det 
ena Jlagetf utan at defs make Jkal pä något annat 
Jlälle igenfds. 
3 ) Läget af dé ftällen , hvaräfl diffa EJetlriä- 
tet er vifa fig , rättar pg efter axelen eller ftottet af 
den rd Stenen, och pa denna axelens längd til- 
lika med Stenens fkapnad kommer det un, om 
och hvaråft flera Poler kunna vifa fig. 
4) Det ytterfta af axelen , eller fjelfva Pol- 
fidorn^i, harva, i anledning af deras olika rör- 
lighet, och däraf timande olika utvidgande och 
fammandragning, §. tp. den uti Lagen anför- 
da Egenfkapcnv Åt värmd går den ena plus, och 
den andra minus, men köld går den förra minus, 
och den fenare plus. 
