ioS 176$. Apr. Maj. Jun. 
pint^ lamt mina egna Stenar, ndr- dé vdrmts pd 
en fiå® ällenct. Irringarne, fom därvid åro mi> 
jeliga,feeh ofva, fäfom härrörande af Stenens ladd- 
nings * tilftand 5 ingen farit ildt förklaring. De 
åro nära forbundne med det, fom ån behofver 
anföras, och kunna däraf tillika närmare foriKs. 
II L Anmärkningar om Tourmalinfka Ele~ 
Brscltetens meddelande dt Metaller. 
§. 37. Så vida Tourmalin genom varma och 
köld far en verkelig Ele&ricitet, få kan den 
ock meddelas St andra kroppar. Men dårtii for- 
dras viffa vilkor, fem htttils ej varit nogfamt 
utmärkte. Sattet huru därmed tilgar, och de 
olikheter, fom i anfeende til Elektricitetens art 
därvid yppa figi förtjäna karféligen nämnas. 
l) En fpetfig fots-lång Järntråd A, Fig. tJft 
fållad pa Glas-roret J?, fåttes med fpetfen emot 
Hora Stenens ena fida C, under det den andra 
tipvårmes med Solglas. Stenen blifver itarkt 
eleetricerad } men järnet far aldeles ingen Ele- 
ktricitet, innan andra fidan jämväl far en dylik 
ledare, eller vidrores med en fpets eller et fin- 
ger: da blifver tråjJen A häftigt likartig med 
den fidan han ftär emot och rorer. 
"■ t% i) Stora Stenen lades på en Måfiings-lini- 
al A Pig. if. hvilande p:i Glasfot, hvilka dels 
värmde, dels kylde Stenen, eller hvarpå den 
värmda Stenen lades til afkylning m. m. Uti 
alla handelfer undergår Stenen fjelf alla de ro- 
refkrefne ombyten, men Metallen vifar inga fp^r 
til elektricitet, forr ån Stenens ofra fida vidro- 
res med en ledande kropps då den i halt etc* 
Än- 
