ij4 i7<S8, Apr, Maj. Jun. 
nämligen pä fimma, fom A ligger \ rakar C at 
falla på dy hvarigenom ingen ting blifver vun- 
nit. Sätter man åter C på andra fidan om Hy 
kan pa AB ingen fubtendent finnas til den gif- 
na vinkelen, men val til defs fyllnad i 2:ne rä- 
ta vinklar. 
4:0. Blifver den gifna vinkelen ån ftorre 
(Fig. 7.), tar man på båda fidor om B de min* 
0 ila fubténdenterne til hans fyllnad i z:ne råttas 
men icke til honom fjelf. Och åndteligen når 
f:é. Den gifna vinkelen blifver fä flor, at 
defs fyllnad uti z:ne råtta blifver foraktelig, träf- 
far H in med tovat före HC eller nu mera^C 
tages lik med AB. 
§. 3. Cor ollar te z. 
Sedan vi nu betraktat de mårkeligafte QM* 
len, fom puncfcen C kan få, når fubtcndentcn 
ffcal tagas imellan A och By återftår, at (oka 
defs olika belägenhet, när fubtcndenten (kal tag- 
gas på andra fidan om By i anfeende til A. 
Vi märke då i;o, at nårdcn gifna yinkelcn L 
eller defs like GBE fFig. z.) år få liten, at han 
ar forkauelig-, träffar BG in med BEy RH med 
BA\ och H med A; hvarforc HCy eller nu mera 
JiC n bor tagas lik med AB. Altfom den gifna 
vinkelen blifver ftorre, fä flyttar fig ock pun- 
kten C längre ifrån Ay och problemet blifver 
til "alla delar uplofligit, ända til defs 
tio Nyfsnåmnäe vinkel blifver lik med 
BAD y det ai;,, til defs (Fig. f/j GB blifver pa- 
rallei med ■ AC* Punqten C uptåckcs uti denna 
han- 
