17<*8, Apr. Maj. Jun* 155 
håndclfen igenom en ifrån B emot AC vinkel- 
rått linia. Men man far dårfore icke någon 
fubtendent til den gifna vinkelen, utan til defs 
fyllnad i 2: ne råtta, och den fubtcnderiten far 
man ändå icke pä den råtta, utan på den oråt- 
ta fidan, nämligen åt A. 
}:o Biifver den gifna vinkelen ån (torre, får 
man på otfife fidor om B (Fig. 8. ), de minfta 
fubtendenter til hans fyllnad - y men man bor då 
låtta HC på motfidan, i anfeende til den regel, 
fom conftrueringen innehåller* 
4:0 Ändteligen når den gifna vinkelen biif- 
ver få ftor, at defs fyllnad år forkafteligj eller 
at BG vridit fig åt BA^ träffar H in med A % 
och HC eller AC tages då lik med BA* 
§. 4. Scholium. 
Om vi (kårfkåde den håndelfen , fom anr 
fördes uti i-fta punden af §♦ 1. finne vi den 
famma aldeles komma ofverens med den , fom 
Hr. KåsTNER antagit uti utfoknings- vågen til 
fit 3 :d je problem. Och fom jag igenom tillämp- 
ning af min allmänna conftruering til denna hån- 
delte, rakat på famma flut, fom vålbemålte Au- 
ftor, få har jag dåruti vunnit et af mina än- 
damål. Jag hade val flraxt midt uti min ut- 
(ökning kunnat finna detfamrna , om jag, ledan 
det var bevift, at BCM—CBE+BCE, velat ute- 
fluta BCE r fäfom uti närvarande antagna hån- 
delfe forkafteligj ty fnart kunde fedan vifas^.åt 
AC borde tagas lik med AB: men då hade Jag 
förlorat nyttan och nöjet af en orden telig folgd 
Ml- 
