ij6 1768. Apr é Maj. Jun* 
Mathematiffce fatfer, och fjelfva vetenfkapcn 
hade lidit en liten fSrluft. 
Imedlertid, antingen den ena eller andra 
vågen til at .finna detta befynnerliga flut, är 
balt ^ blifver dock oftridigt, at den regel, fom 
Auétor dåraf ledt til ftationers utväljande, är 
ganfka nyttig. Och fom denna regel egenteli- 
gen år hämtad ifrän den håndelfen, då fubten- 
denten tages inåt A y och f äledes pafiar, när man 
fruktar, at igenom en for ftor vinkel fä den 
däremot ftående fidin til ftorre längd, än hon 
verkeligen ägerj fä år nojfamt, at af 1 :11a pun- 
cbcn uti §. 3. inhämta, det man igenom famma 
coaftruering och igenom famma regel til fta- 
tioners utväljande, kan få ftålla {ig, det ängu- 
ler aberrationcn må gora den motftäende fidan 
fä litet for liten, fom mojeligt år.„ 
I ftod häraf kan man nu vara förf ak rad, at, 
når man följer Herr KåsTNERS regel, äger et 
begånget fel uti vinkelens afmåtande, den min- 
fta päfolgd uti den motftäende fidans längd, an- 
tingen han tagits for ftor eller for liten. Och 
efter jag f äledes förmått leda denna for bada 
händelferne tjänlige regel ifrån en och fiimma 
utfoknings-våg och conftruering, få har jag dar- 
uti vunnit den andra af mina affigter. 
§. 5. Cor ollar ie 3. 
1:0 Om de til ftållning gifna linier voro 
parallela, anfer man dem for fådane, fom uti 
ct olndeligen långt afftänd forft råkas, h varige- 
nom en får rättighet, at nyttja och följa den 
gifha allmänna eonftrueringen, fä at jag icke 
