iy6%*- Apr. Maj. Jun. ijp 
ningen af Herr Kast ne rs z:<\ Problem endaft 
beiia uti differenzierande af det uti i ra proble- 
met funna värdet V 'a* ■rb z —zabq på 2; ty når 
det ditferenzieras, far man ftraxt dzzz — 
utan at nyttja låran om ferier. Som jag, efter 
mitt begrep om fäken , nu äfhandkt det förr 
nåmftä, fora forefaller uti den tom håndclfcn* 
fä v il jag nu forfoka den fériaré. 
§. 7. T rob lem. 
När ftdllningen af i:ne räta linier AB A C 
(Fig. 10 ) , forn gä tilfqmmans uti en puntt A , är 
gifven y tillika med en punft C pä den ena AC* at 
då finna ftdllningen BCE af en gifven vinkel hy fä 
at , när han med fin fpits flår uti C , de/s fubten- 
dent BE uppd den andra limen AB, må vara den 
minfia , forn mojelig är. 
^tfokntngs-vågen. 
Jag antager då ftraxt, at BCE^ forn ar li- 
ka ftor med den gifna vinkelen £, fått jfitt råt* 
ta rum, och at han vridit lig oåndeligen litet 
därifrån til bCe. Arten af de minfia fodrar då, 
at fubtendenten be år lik med&E, och följakte- 
ligen at BbzzJZe. Antag G til medel-pyn<^, och 
rita igenom E de fmä bagarne BN^ EM^ fora 
råka bC eC uti JV, 3/; få åro nyfsnåmndc bågar, 
i foljc af Låran om de oåndeligen fmä, nta ii ni er, 
ock vinklarne vid M, rätta. Ifrån C fåll emot 
AB en vinkelrätt li nia C7>; få aro trianglarne 
BjN EeM likformige med trianglarne BCD ECD^ 
hvarfore BN:Bb::C£:BC, och $e : £M;:EC:CD. 
Nu 
