2oo Jul. Aug* Sept. 
gaft: fkcr, formedelft en liten få kallad Mcju^ 
tions ■- vifare , har famma Auétor fenarc utforli- 
gen befkrifvit (p), och tillika närmare utredt 
defla Nålars förut icke nogfamt kände egenfkap: 
at pd en och famma ort, uti olika Vertical Planer ^ 
kunna utvifa g an/k a olika Stupningar, fom alla åra 
jtörrcy än defs rätta och högjla St and uti f/e/fva 
Magnet - Meridianen ; men altid lyda den regelen: 
At Sinus totus år til Cotangens för Nålens Hufvud- 
In c li na tion uti Meridianen; fom Cofinus för Ver t i c al- 
Planens afvikning ifrån denna Meridian dr til Co~ 
tångens för Nålens verkeliga flupning uti denna Ver- 
tical- Planen (q). Håraf följer, hvilket ock år- 
farenheten intygar, at pä alla de orter, dar Nå- 
lens råtta Stånd år lutande til Horisonten, hal- 
ler hon fig hogft i fjelfva Meridianens men uti 
alla andra Planer lutar alt mer ned at, til defs 
hon uti den Plan, fom gor råtta vinklar med 
Meridianen, flår aldeles lod-rått. Pä de orter y 
dir Nålen uti Meridianen år horizontel, kan hon 
uti den förenämnde Planen få alla rnojeliga ftåll- 
ningar. Men år Magnetifka ■ direftionen fjelf 
lod -rått, behäller ock Nålen detta ftänd, på 
hvad-fida Inftrunientet vandes. Alt detta hår* 
jörer dåraf , at Nålen år tvungen a t fvånga uti 
en Vertical-Plan. Vore hon aldeles fri, fkullc 
hon altid ftrax fulikomligen ftalla fig uti Ma- 
gnctiflU dire&ionen. Deffa olika ftupningar gif- 
va båfta anledning vid handen, at pro IV a god- 
heten af- en Näl: man fer ock dåraf, huru an- 
geläget det år, at obfervera Inclinationen uti 
fjelfva Meridianen, och huru mycket de kun- 
nat 
(p) Journal des Slavans, I7f7- P- *7* 
(q) L. c. pag. 41 é 
