ni 1768. JuU Aug* Sept. 
på defla orter hålla Nålen vid defs jåmnvigt 
och lika ftänd. 
En dylik Polernas fanimanflyttning år i fig 
fjel£ en naturlig tolgd af Halleys finn-rika 
Hypothes, at Jorden äger de orörliga Polerne 
uti defs fkorpa; men de rörliga på en inom han- 
ne befinteli^ los Magnet-kårna. Om (å år, och 
' Magnet - Nålarnas Hållningar bevifa, at lä val 
de båda Norrut belågne, fom de Södra, Poler- 
lie åro af famma art> få böra ock, få väl de 
Norra, fom de Södra, fäfom contraira Poler, bårt- 
drifva hvarandraj men draga fig fmåningom i- 
kring til dc å andra fidan bclågne vanlige Po- 
lerne. Hvaraf händer, at den inra Magnet- 
kårnan hvålfver fig ikring, tils de vanliga Poler- 
ne råkas, då rörelfen afitadnar* men tillika den 
utvårtes Magnetifmen forfvinner eller forfvagas. 
Skulle Jord-klotets Magnetifme äter, efter de 
nyares mening, endaft bero på den inra, med 
tvånne Poler forfedde, Magnet-kårnan, få kun- 
na vål della Poler icke komma at flyttas ihop> 
men de uti fjelfva jord-fkorpan befintplijjjjc jårn- 
malmerne (kulle likafullt kunna foranlata den- 
na Magnetens vridning, hälft vi dageligen fe, 
at dylika malmer genom mognad och forvittring 
blifva Ikickelige, at fjelfve emottaga Magnet- 
kraften och blifva verkeliga Magneter. Vi 
kunne ätminftone pa det fättet någorlunda fo- 
reftålla ofs en naturlig orfak, til hela Magnet- 
Syftemens få pålitelige, fom underbare åndring. 
Men jag bor icke långre uppehålla mig vid 
omogna flutfatfcrs dragande , af en få litet ut- 
arbetad Syfteme. Min affigt år vunnen, om 
! 
