17^8. Juk Aug. Sept. 161 
år nödigt at determinera den punft i Cirkclen 
tqSP^ fom kommer til Cirkclen PBA pä fam- 
ma gäng, fom den gifne punéten pä Jordbry- 
net kommer til den oftanämnde kullriga ytan. 
Til den andan anmårke vi forlt, at emedan rata 
Linicn gK är mycket (tor emot Jordens Dia- 
meter, få kunne vi i början anfe den kullriga 
ytans affkärning med Jordklotet, fäfom en vin- 
kelrätt Plan emot Cirkelen tqS, hvadan man ge- 
nom de vanliga Orthqgrapbiike ProjecHoner fin- 
ner, at om Solens Declination fåttes ~* , So- 
lens afftänd frän Sommar- Solftlndet — /, Eclip- 
ticans obliquitet = 0, Elongation frän meridian 
— e, ortens compiementum Latitudinis = och 
den Planens, fom fammanbinder Jordens, So- 
lens och Planetens medelpunkter, lutning til 
Ecliptica — J, famt S antages = Tang. o. fin./, 
b = r (Cof. c. Cof. a + fin. c. fin. a Cof. /?), 
k = r> fii% c. fin # ^, fä blifver x—h. fin. J±S+A* 
Cof. 3f-k.£?i och y—^r^(^k*. Detta fä- 
ledes fundna värdet for y, undergår ingen mår- 
kelig ändring af den ytans kullrighet, hvilken 
vi hittils anfedt for en rått Plan-, men när ftor~ 
fta nogbet aftundas, bor i rtåilet for x flkrifvas 
S 2 
x — K P da x 2 — r 2 y 2 x 2 . (Tåmf* Comm» 
iD tang, F , J w 
Ac. Petrop. Tom. X. p 443 Se 4fi). Så at 
Forraelen X (§, 3.) förvandlas i denna 
T) D — Ty. fivJ — m. D~~~y. fin. F + d ± mx* 
U mS 2 . Cof. F'^hd , . n 
Cof. F+d+ — ~o hvilken man 
z D. tang. F 
1^ 3 med 
\ 
