298 1768. Od. Nov. Dec 
frakt- farten vunnit eredit igenom Skepparnes 
erfarenhet och upforande, bor anmärkas, at de 
Svenfke Skepparne pä förenämnde orter i all- 
mänhet anfes for nog {kic|telige och erfarne, 
få at de derutinnan ej låra kunna fattas efter 
någre främmande Nationers Skeppare, om ic- 
ke de Engelfke. De åro jåmvål fcånde for a$? 
litelighet och redligt upforande framfor de flä- 
fle andre, fårdeles de Ragufeiflcc, fom oftaft be- 
trädas med fvek och bedrägeri. Men ädkiiiigef 
äf dem (kylläs deremot , at vifa nåftan for myc- 
ken (Vrånghet emot deras underhafvande, h vil- 
ket ofta torde gifva anledning til Svenfka Sjo- 
manfkapeti bortrymmande ifrån Skeppen. Det 
tros jåmvål, at en del Sven&e Skeppare ej bru- 
ka nog aktfaVnhet* at förekomma Haverie på 
fkepp och gods, (amt åro mycket måne om at 
yrka pä deras rättigheter i mindre betydande 
läker-, men ej altid få benägne at göra deras 
Befraktare något til nöjes, ofver hvad i Certe- 
partiet finnes infordt , då likväl Skepparnes väl- 
vilja och foglighet i flike fall {kulle mycket 
til Svenfka Sjöfartens forman kunna uträtta, 
fårdeles i Medelhafvct och Levanten, uti hvil- 
ken filtnåmndc ort Ragufeifke, Livomefifke och 
Franfke Skepp jjnwål ofta vid frakters {lutan- 
de fkola prrerereras for de Svertfke, blott for na- 
gre Svenfke Skeppares påftående, at for eget 
behof fä behälla och nyttja Kajutan och vifta 
andra rum i Skeppet. I anfeende til fkynd- 
famheten i Scglationcn aga val ej vare Svenfke 
Skepp och Skepps - Capitainer det loford, at 
komma up emot de Engelfke} men de gifva 
likväl ingen af de ofrigc efter, och ofvertråffa 
i 
