374 17^8. 0&. Nov. DeC 
ftållet , ty de voro borto, men funnos omfider 
igen på Södra fidan. Orfaken dertil kunde ja^ 
i forftone icke begripa ; men andra plagen, da 
vi fingo ftarkt rågn med nordan-våder , tänkte 
jag vid mig fjelf: månne Myroync kunna veta 
at på fa befynnerligt lått forvara fina Ägg for 
rågn ? Detta gaf mig anledning , at nogare ef- 
ter fe, om det nu håndt af en flump, eller om 
det verkeligen var Naturens inrättning. Jag 
markte då med forundran , at når rågnet var 
förbi, flyttade de ftrax fina Ägg til vanliga ftål- 
let. En annan gåhg, då jag gick ut for at häm- 
ta Myr-ågg , fant jag dem pä den veftra fidan, 
och tåmmeligen djupt nedre i jorden : jag giffa- 
de ftrax, at vi (kulle få rågn med oftan-våder, 
hvilket ock dagen derpä flög in j men hvarfo- 
re de voro få djupt nedgomde, kunde jag ej be- 
gripa, forr ån jag federmera fåg, at rågnet va- 
rade in på 4:de dagen. Då forftod jag^ at de 
dragit fina Ägg fä djupt ned , på det rågnet 
icke fkulle hinna at väta derti. 
Denna hushållning hollo de hela Somma- 
ren , til in uti September , då vi fingo mera 
kalla nätter och mindre varma dagar, h varefter 
de började ftåiadigt hafv^a fina Ägg på den fo- 
dra fidan. Herr Archiat. von Linn6 har ock 
behagat fåga, at deras Ägg ligga outklåckte til 
andra året* men jag fant fom oftaft torna fkal, 
hvarutur formodeligen de ljufare Myror voro 
utkrupne. At defie voro af famma flag med de 
andre , år otvifvelaktigt , emedan de voro de 
andre aldeles til fkapnaden like, utom det, at 
de icke voro få viga och muntra. At en del 
