jj6S. Od. Nov. Dec. 37 j 
jigga til andra aret, år ganfka raojeligit, eme- 
dan jag fant Ägg mot flutet af September, 
men ganfka tå och långt nedgrafne i kupan, 
Så långe de funnos, drogo de dem altid undan 
rågnet, fålbm forr. En ting hade jag mycken 
luli at få veta, men det flog mig altid felt, 
nemligen, om Myrornc, dä rågnet varade fle- 
ra dagar och kom med flera väder, flyttade äg- 
gen Händigt undan hvarje väder. Annan under- 
råttelfe kunde jag ej håruti iä, ån at jag en dag, 
dä det rägnat förut i flere dagar, och jag kom 
at famla Myr-agg, hvarken fant dem pä nå- 
gondera fidan eller midt uti y hvaraf jag flot , 
at de vid fädant tilfålle mätte draga dem ne- 
derft i bottnen af kupan. Ju längre det led in 
pä höften, ju fållfyntare blefvo äggen, få at 
jag i flutet af September knapt kunde finna 
några flera. 
Denna pä öfvanfagde fått utrönte befyn- 
nerliga initinétus och egenfkap hos defia kräk, 
tror jag ej allenaft bidraga til någon liten up- 
lysning i Natural-Hiftor len , utan ock leda til 
verkeligt gagn for mången Laridtman , forn nu 
af Svart- Myrornes olika forhällande kan fe, om 
han den eller örn dagen (kall lata flå fltt Ho, 
eller fk åra fin Såd> åtminilone halva deiTa My- 
ror ofta varit mina Väderleks- Spåman. 
År 1766 började jag i Junii månad at for- 
nya déflc obfervationer , och fant Myrorna for- 
hålla fig aldeles lika, forn förra årpt. Alt det 
ofriga, forn meranåmnde Herr von LiNNe an- 
märkt om , defle kräk ', har åfven jag årfarit. 
H*n har vid flutet af fin forrberorde aihandf 
A a 4 l in g* 
