Jul- Aug, Scpu 197 
jordens orbitaj hvarigenom de anda cj komma 
for nåra til Jordens orbita, och det åfven år fo- 
rebygt, at ej en liten ändring i Nodens ftållc 
kan gora, at deras våg betydeligen nalkas til 
jordens ban. Ändteligcn finnes af den fifta Co- 
lumnen i ofvanftaende Tabell, at jordens min- 
Ila afftänd ifrån Cometernes baner, ej inträffar 
mera på en årstid ån på en annan, utan at Co* 
meternes minfta afftånd åro nåftan jåmnt fordel- 
tc imellan alla punfter på jordens orbita, få at 
om någon drag- kraft flculle af dem utofvas til 
at rubba Jorden i fin gång, ej alla eller ftorrc 
delen komme at verka pä famma ftålle af Jor- 
dens ban. Således bekråkas åfven hår den gam- 
la fanningen, at ju närmare man larer fig kån- 
na Skaparens verk, defto mera måfle man be- 
undra Defs vifa omforg, at förekomma oreda 
och förvirring. 
§♦ 6. Jag nämnde i foregående paragraph, 
at léSo års Comet år den, fom aldranarmad* 
af alla kommit til Jordens orbita. Hanårock- 
lå mårkelig derfore, at ingen fä mycket nalkats 
Solen, fom han, och det få nåra, at han, efter 
Newtons upgift, ffcal utflätt 2000 gånger (ior- 
re hetta, ån glodgadt jårn, och behofva foooo 
år til fitt fullkomliga affvalande. Det år af dea 
anledningen, fom man päftått, at denne Comet 
kunde blifva ganfka åfventyrlig for jorden, och 
emedan vatten och eld åftadkomma de florfla 
förändringar på jord- klotet , har man trodt fig 
i honom igenfinna icke allcnafl orfaken til Syn- 
dafloden, utan åfven det medlet, hvar med Ska» 
paren en gäng torde forilora hela vår bonings- 
piats\ 
