Qd. Nov. Dec. 
X77f den 15 Junii, gick Hvetet i ax. Den 
Zi^ begynte H vetet blomma. Denna dagen blef 
for mig hugnelig och glad , då jag fick i Ijelf- 
va verket fe, hvad forledet är allenaft af Rlg- 
loftan var nägon anledning til, nämligen, at Sot^ 
hvetet växer, och at ej Hvete-korncn förvand- 
las til Sot, hvilket af följande anmäkningar blif- 
yer klart. Uti de friOca axen, var honan hvit, 
ftor, och hade mänga frodiga grenar. Hannar- 
ne ftore och upfylde med pollen 5 filamenta lä 
länga, at de räckte utfore agnen under blom- 
llringen. Ämnet til Hvetet lags redan, hvilket 
vu*: hvkt. Uti de fjuka axen, af hvilka en del 
voro dubbelt fmärre och fmalare, famt af mork- 
gron färg, var honan ganfka liten och klen. 
Hannarna fmä, bleka och utan fynligt pollen, 
filamenta karta, at de framdeles ej räckte län- 
gre ån midt pä Sot- kornet, ibland til ändan. 
Ämnet eller begynnelfen til Sot-växten var grönt, 
och merendels ftort fom et Manna-gryn. 
Den 14. Mjölet i Sot- kornen begynte Ty- 
nas nägot violett, och bekom en lukt lädan fora 
Chenopodium vulvaria har. Hos det frifka Hve- 
tet lägos tvånne ftycken fmä faft-hylfor täftade 
vid åmnet pä ytterfta fidan^ deffe voro vid de 
ljuke kornen ibland näftan dubbelt ftorre. 
Den 30. Ännu voro de fotige axen grönare 
än de friftra , fomlige finge roda ränder pä ag- 
nen. Roten va,r liten och fmal. Strået blef 
h vitare ån på de frifta, mänga voro ruttne vid 
roten, och likfom angrepne af kallbrand. Sot- 
axen lägo$ fmala, af den orfak, at agnen icke 
fpridde fig ur, och under blomftringen ej ut- 
