1 77 06t. Nov. Dec. 3 2 
ma. Af denna grund frågas, om margen, fom 
gifver fro, eller barken, fom lemnar foda, åro 
orfaken til ljukdomen? Det tyckes, at båda bi- 
draga hår til, aldenftund Spiran, fom kommer 
af mårgen, år liten och fvag, och ftåndarne, 
fom blifva af det yttra våfendet, hafva fmå knap- 
par (Antherx), och intet fro-mjol (pollen) uti 
fig. Om oformogenheten til parningen tager fin 
uprinnelfe, fedan axet framkommit, eller förut, 
kan jag ej fåga. Troligt fynes, at intet fel år 
hos medulla och cortex, (ä länge de våxa i brodd 
och gä til ftjelk, utan fedan, tyckes någon ting 
Sftadkomma deras vanmagt. Skal orfaken fokas 
fore den tid, dä axet bildas, torde man tå gå 
Itilbaka til Ijelfva Hvete-kornet , om icke ock- 
iä til jorden. Om deffc åro vällande, fkulle föl- 
ja, at flere ftånd, fom upvåxa af en rot, borde 
allefamman få fotige axj men nu mårkes, hu- 
ru pä en och famma rot åro Sot -ax och frifka 
ax tillika, och at et fotigt ax kan hafva i, z 
ä 5 fri (ka korn, och tvårt om, frifka ax hafva 
några Sot- korn > hvilket tyckes ej annorlunda 
kunna förklaras, ån at ofruktfamheten upkom- 
mit, fedan axet år tilåmnadt. An vidare bor 
man mårka, huru Örterna derigenom våxa och 
lefva, at de formedelft rötterna, fom åro fmala 
och trädlika fugror, draga fin foda utur jorden, 
fom updrifves federmera genom fina ådror uti 
ijel-fva växten, hvaraf den tär fin tilråckeliga fö- 
da. Vatten, olja, jord, falt, åro växtrikets 
nårmafte grund- åmneil , och vatten egenteligen 
orters råtta foda, hvilket, genom tilkom mande 
värme och luft, efter hvar växts egen byggnad, 
til vederbörlig närings -faft forbytes. I^är nu, 
en- 
